Deco, važi za sve vas: sedite ili stojte pravo!
Ovamo! Gledajte u kameru!
Deco! Dodjite!
Deco, molim vas, okrenite se i budite mirni!
Ovuda! Pravo! Vas dvojica koji se tučete...
Naša učiteljica nam je u školi dala zanimljivu temu za domaći...
"Šta želite da budete kad porastete?"
Hajde, Nikolase, nije teško.
Teško je, ako ne znate šta hoćete da budete.
Drugi su znali...
Alsest, na primer, želi da bude ministar...
Alsest je moj najbolji drug. On je debeljuca koja stalno jede.
Ovo je je krvna plazma, ovo je žlezda, ovo su bubrezi...
A to je jetra. Izgleda šašavo, ali je zaista ukusno.
Zašto želi da bude ministar?
Zato što se često ide na prijeme.
Za Bošićno veče idemo kod bake, tetke Doroti i ujaka Ežena.
Imamo paštetu, pečenu ćurku i kesten.
Žofri će raditi sa svojim ocem.
Žofri živi u velikoj kući sa ogromnom baštom.
On čak ima i bazen za kupanje koji liči na luk.
Žofrijev tata je vrlo bogat i kupuje mu sve što želi.
Ne bi trebalo da ste sa Žofrijem dok se oblači.
Zato što mu je otac bogat, čuvar Albert ga dovodi u školu.
Ovo je Kloter. On voli bicikle.
To je jedan izuzetno brz trkački bicikl!
- Zašto ima torbe uz sedište? - Za brze porudžbine.
Kloter želi da bude šampion u biciklizmu.
- Kloter, šta sam upravo rekla? - Kloter je razredni glupan.
- Skela? - Šta je skela?
Nešto za sečenje šume?
Idi u ćošak.
On uvek sve izvrne naopačke.
Zahvaljujući svojoj djačkoj knjižici ne može više da gleda TV...
... i ne dobija slatkiše.
Direktor mu kaže:
Tvoji roditelji imaju dobro obrazovanje, pa zašto ne bi i ti?
Dodela djačkih knjižica teško da može da bude zabavna za bilo koga.
Nikolas: "Često rastresen, mogao bi da bude bolji. "
Jedini koga nije briga je Eudes.
Eudes: "Siledžija u učionici i na igralištu,
sa dovoljnim uspehom."
Moj otac mi nikad ništa ne kaže. Znate li zašto?
Pogledam ga pravo u oči.
Onda on pogleda knjižicu i ne kaže ništa.
Kakav užasan uspeh! Večeras nema deserta!
To sa direktnim pogledom u očeve oči nije prošlo.
Eudes kaže da želi da bude razbojnik.
Ali to nije posao, razbojnik?
Naravno da jeste! Da nema varalica, ne bi bilo ni policajaca.
A onda bi tvoj otac ostao bez posla i ti bi živeo u šupi.
- Šta si rekao? - Rekao sam, u šupi!
Rufus želi da bude policajac, kao njegov otac.
Ali kad treba napraviti neku vragoliju, on je najbolji!
Momci, pogledajte, ko sam ja?
- Frankenštajn? - Drakula?
- Fantom iz Luvra? - Vukodlak?
Ne, momci! To je gospodin Buljon!
Gospodin Buljon, dvorišni čuvar.
Tako ga zovemo jer uvek kaže: "Gledaj me u oči."
Buljon supa i zvezdane oči.
U stvari mi nije baš najjasnije, ali stariji drugovi su mi tako rekli.
On voli da daje zadatke.
Napiši 100 puta: "Ne mogu da ubijem zmaja...
"... na tako izuzetan način...
"... da to nije stvarnost na kojoj je priča zasnovana."
Nikada se nije obazirao na Agnana.
Agnan je najbolji u razredu i on je učiteljicin ljubimac.
Ali njegova specijalnost su prljava potkazivanja.
Gospodjice, gospodjice, oni pričaju.
Možemo da ga mrzimo, ali ne možemo da ga istučemo...
... jer nosi naočare.
Agnan ne zna šta želi.
Gospodjice, on pokušava da prepisuje!
U mojim godinama, moj otac je znao šta želi da bude.
Često kaže da bi, da se nije oženio mamom,
voleo da je bio fudbalska zvezda.
Ili možda šampion u plivanju.
- Ili... - Šampion u biciklizmu.
Šampion u ogovaranju, zasigurno. Čak svetskog ranga.
To je gospodin Blediol, naš komšija.
Zar nemate ništa bolje da radite nego da prisluškujete?
Slušam bez predrasuda i uživam. Kao i ostali komšiluk.
- Upozorio sam vas. - Zašto, šta ćete da uradite?
On i tata zaista vole da se prepiru.
On je šampion u ogovaranju dok kažeš keks.
A tu je i mama...
Moja majka je uvek želela da bude samo majka.
Mislim da imaju sve što su želeli.
I ne znam zašto bih kasnije želeo bilo šta drugo...
... kada mi je život super-fantastičan.
Zaista ne bih želeo da se to promeni.
Ko može da mi ispriča priču o Tomi Palčiću?
- Eudes? - Bio je mali?
Da, u redu. I dalje?
- Rufuse? - Bio je toliko mali da je mogao lako da udje na svako mesto?
Ne baš.
- Alseste? - Bio je mali jer nije jeo dovoljno.
- Ne baš. - Gospodjice, gospodjice, gospodjice!
Nikolas?
- Gospodjice, gospodjice! - Pa, hajde, Agnane.
Zvali su ga Toma Palčić jer je bio mali kao nokat.
Bio je najmladji sin siromašnog drvodelje.
Njegovi roditelji su zbog siromaštva odlučili da svoju decu ostave u šumi.
I onda...
Žoakim! Čestitke!
Vest dana: Žoakim ima novog brata!
Tišina!
Kloter, šta to radiš?
Lepo sam spavao, a onda me otac probudio.
Brzo se obukao, nije se obrijao i onda je rekao da imam brata!
A onda?
Onda me otac odveo kod majke.
Ona je ležala u bolnici i bila je srećna kao i moj otac.
A pored nje... ha... moj brat.
- A ti nisi srećan? - Zašto bih bio?
On vrišti čitav dan, a moj otac kaže da je sladak.
A kad ja to pokušam, dobijem šljagu po glavi.
Kada se približim kolevci, dobijem drugu.
- Koliko je velika beba? - Otprilike ovoliko...
Uskoro će biti ove visine.
Da, i onda ćeš morati da deliš sobu s njim!
Nikad! To je moja soba!
- Pa, ne može valjda da spava u bašti? - Mi baštu i nemamo.
- Onda je napravite. - Ili u garaži?
To je propast. Želeo sam bicikl, a ne brata.
Proklet si. Poješće ti sve slatkiše.
A ne možeš da se žališ jer će misliti da si ljubomoran.
Da, zaista, oni kažu da si ljubomoran i tresnu te po glavi.
- I pre nego što se osvestiš, spavaćeš u garaži. - Kažem ti, proklet si.
- Ali, da li su rekli bilo šta? - Ne.
Mada se moj otac ponaša čudno u poslednje vreme.
- Kako? - On je super-ljubazan prema majci.
Na primer, nosi mnogo stvari kada odu u veliku kupovinu.
I onda kaže: "Ne, draga, nemoj da se naprežeš."
Čak je i izneo djubre bez gundjanja. Uvrnuto.
- Mama? - Da, dragi?
Kako se prave bebe?
- Ah, vidi, otac je stigao! - Iznenadjenje!
"Za Nikolasa, sina prezaposlenog oca."
"Potpis: Rože Mušebum."
Gospodin Mušebum je tatin šef.
Gospodine, da li ste pročitali pismo koje sam vam ostavio na stolu?
Kakvo pismo?
O povećanju moje plate. Mislio sam, pošto smo o tome raspravljali...
To može da sačeka. Pored toga, imam posao za vas.
Moji roditelji se često prepiru oko očevog posla.
On te iskorišćava, a ti ništa ne preduzimaš!
U redu, daću mu otkaz! Nikolase, pakoj svoj kofer.
Živećemo u karavanu.
Super! Pakujem...
Otac i majka se često svadjaju.
- Šta si to doneo kući? - U stvari sitnicu. Bio je zaista jeftin.
Gde ćemo da ga stavimo? U svakom slučaju, uskoro ćemo biti sirotinja, da li to želiš?
Naćićemo mesto. Možda na onom okruglom stolu?
Ali mislila sam da je gospodin Mušebum rekao...
Nije sigurno. Pa, gde da ga stavim?
Nije sigurno? Ne možemo da plaćamo taj televizor.
Ni kola još nismo otplatili.
Hoćeš li da ga vratim? Šta želiš da uradim?
Možeš da me skuvaš u ulju, ali ne mogu više da izdržim ovo!
Ali se na kraju uvek dogovore.
Pa... Stavi ga tamo.
U stvari, skoro uvek...
- Nikolase? - Da?
- Nemoj nikad da se ženiš. - U redu.
Nikolase, možda bi trebalo da napišeš pismo...
... i da se zahvališ gospodinu Mušebumu.
Dragi gospodine... Ne... Mušebume, dragi gospodine...
Ne... Dragi gospodine Mušebume... Čekaj... Najdraži?
Dragi, dragi ili najdraži gospodine Mušebume?
Ne čujem ništa dok sam u kuhinji.
Dragi, dragi ili najdraži gospodine Mušebume?
- Dragi gospodine Mušebume? - Ne, to je isuviše uobičajeno.
Ako znaš tako dobro, što me pitaš?
Pa, onda... Mušebume, dragi gospodine, razmak...
Veoma ste me iznenadili... ne.
Bio sam vrlo zadovoljan vašim... ne, iznenadjenjem. Bio sam vrlo obradovan vašim izuzetnim... ne.
Bio sam prijatno iznenadjen vašim velikim iznenadjenjem...
Oh, da... neka bude gigantskim.
Pa... veliko iznenadjenje... vaš predivni poklon primljen...
- Vaš... - Super-poklon?
Ne... vaš izvanredan poklon.
Dete je u pravu, "super" zvuči mnogo više iskreno...
Kako možemo da pišemo ako nas stalno prekidaš?
Pa, vaš divni poklon, sledeća rečenica.
Iskreno vaš... ne.
Iskreno ili vaš?
Napiši... moja ljubavi... i gotovo. Daj mi ga.
Nikolase, molim te.
Nikolase!
Zaboga, prestani!
I tako nikada neću dobiti taj bolji posao.
Možda da pozoveš gospodina Mušebuma na večeru?
"Čak je izneo i djubre bez gundjanja."
- Ne, draga, ja ću... - Kako slatko od tebe.
- Gde su šoljice? - Oh, sačekaj, doneću ih.
- Nema problema, opusti se. - Oh, pusti mene.
- Dobijam malog brata! - Gde?
Užasna ideja, ali mi je pala na pamet kada je Žoakim rekao!
U svakom slučaju, gde je Žoakim?
Deco.
Danas nema časova, školski doktor je došao da vas pregleda.
Gospodjice, Žoakim još nije stigao.
Znam, zvali su njegovi roditelji.
Pratite me bez buke.
- Čudno za Žoakima. - Možda je njegov brat!
Možda su ga roditelji ostavili u šumi...
... kao Tomu Palčića!
- Da li je bolelo? - Strašno je bolelo.
Bilo je tako strašno da su morali da nas vežu.
Ja neću! Mama!
Šta se dogadja? Smiri se.
Ako budeš dobar kod doktora, zvaću te češće.
- Čak i za vreme odmora? - Da. - Da!
Hajde, idemo.
Pokazaću ti slike, a ćeš mi reći o čemu misliš.
Spreman?
Šta vidiš?
Očev auto.
Očevu jahtu.
Očev avion.
Nakašlji se ponovo.
Dobro.
Nakašlji se. U redu.
Nakašlji se.
Samo napred.
Ne znam kako, nisam se školovao za ovo.
Samo kaži šta misliš.
Liči na sastanak.
Sastanak. Vidiš sastanak?
- Ne znam. - Sastanak.
- To nisam bio ja. - Nisi ti. U redu.
A ovo?
To nije pošteno, to nisam nacrtao ja.
Skini svoje naočare i kaži mi šta vidiš.
Rekao sam da skineš svoje naočare.
- A ovo? Još nešto očevo? - Ne, to je bunda moje majke...
... koju je kupio moj otac.
Sledeći. Ne, ne diši.
To je dečko koji je pronašao pasulj.
Zasadio ga je, ali je on izrastao u bebu,
sve veći, veći i veći...
... i na kraju je postao džinovski, pa napao dečaka.
Ubio ga je i pojeo.
I tako sam rekao: Zašto ne biste došli na jednu običnu večeru...
... sa gospodjom Mušebum?
- A šta je on rekao? - Pomislio je da je ideja dobra. Treba samo da odaberemo datum!
Baš sam srećna, dušo. Ali, kaži mi,
kakva je žena gospodja Mušebum?
Nemam pojma, gazdina žena, pretpostavljam da je od te vrste?
- Ali da li je vrlo kulturna ili... - Nemam pojma, nikad se nismo sreli.
- U svakom slučaju, ako dodju, sve mora da bude savršeno! - Naravno.
A šta ćemo s Nikolasom? Hoće li biti ovde?
- Ne, to je nemoguće. - Bojim se da si u pravu.
Nikolase, zar nećeš da jedeš? Da porasteš i budeš jak!
A sledeće nedelje, ako se dogovorimo, šta misliš o jednoj lepoj šetnji po šumi?
Moraš da se izboriš s tim.
Tako je, samo daj poklon svojoj majci.
Šunku, na primer.
Onda će videti da si dobar i neće da te ostavi.
Ne, moraš da joj kupiš prsten! Moj tata uvek to radi.
To uvek pomaže.
Imam samo 3 franka.
Dobar dan, mogu li da ti pomognem?
Dobar dan, voleo bih da kupim cveće za svoju majku.
Baš slatko. Tvoja je majka prava srećnica.
Onda ga neće ostaviti u šumi.
- Koliko su ove ruže? - 3 franka.
Super, uzeću ih!
No... 3 franka je svaka ruža.
Mogu li da pozajmim od tebe? Vratiću ti.
Žao mi je, imam samo za ručak.
- A ti? - Ja nemam ništa.
- Zašto, još uvek imaš novac u džepu, zar ne? - Da, pa? To je moj novac!
- Pravi drugovi! - To je za tvoju majku!
Da ne držim ovo cveće, prikucao bih te!
Smirite se, deco!
- Čuvam ih ovde dole. - Evo, uzmi ove!
Ubico!
Baš divna ruža, dragi!
Kloter je bio u pravu. Taktika je uspela.
U nekoliko narednih dana učinio sam sve što sam mogao da udovoljim majci.
Čak sam nosio i ono plavo odelo od koga dobijem svrab...
... kada sam sa mamom otišao na ručak kod gospodje Kor.
- Tako je sladak! - Evo poljupca.
Ah, evo je Mari-Edviga!
Ovo je Mari-Edviga. Vrlo privlačna, ali pošto je devojčica, nije interesantna.
Pokaži Nikolasu svoju sobu!
Šta ćemo da se igramo?
Mogli bismo "medicinske sestre".
Rat je i ti si povredjen i uplašen, a ja se brinem o tebi.
Radije bih da igramo karte.
- U redu, šta ćemo da igramo? - Rat?
Znam bolju igru.
Bila je vrlo komplikovana. Mari-Edviga je pobedila.
Uvek je imala dobre karte jer je uzimala moje.
I sada, ona ih je imala,
a ja nisam.
Čak su karte imale i drugačiju vrednost...
... pa je tako uzela mog kralja trojkom.
- Ali... - Šta?
A onda su tu bili i trikovi...
.... i ja sam uvek gubio.
- Lepljivo je. - Prestani da se žališ!
Kasnije su svratile i drugarice Mari-Edvige.
I lepo smo se igrali.
Ali nakon toga...
... možda bih mogao da promenim školu.
- Dovidjenja, Nikolase! - Zdravo, Nikolase!
To je bio lep dan.
Dovidjenja, Mari-Edviga. Lepo sam se proveo.
Mislim da si vrlo slatka i nadam se da ćemo se uskoro ponovo videti.
A na kraju sam rekao...
- Vrlo sam ponosna na tebe, Nikolase! - Mama je bila vrlo srećna...
... ali sav trud je bio uzaludan.
Sutra... idemo u šetnju po šumi!
Nikolase, šta to radiš? Dodji, otvori.
Nosi se s tim! Ha-ha, vrlo smešno... a sada, otvori!
Otvori vrata odmah!
To je neprihvatljivo! Otvori ta vrata sada!
Čega se plašiš? Ja sam tvoja mama!
Otvori.
A kako ćemo otići kući ako ne otvoriš vrata?
Ostatak popodneva su se majka i otac svadjali.
Zaista nisam želeo da napustim svoju majku.
Ali sam znao da bi tata mogao možda da je pobedi.
Mi smo formirali tajno udruženje da pomognemo Nikolasu.
Šta je tajno udruženje?
Mi smo heroji koji zajedno pomažu ljudima.
A udruženje smo nazvali: "Dečji El Sid"!
Moramo da imamo tajno mesto na kome bismo se sastajali.
Dobra ideja, ali nam treba i lozinka.
"Neustrašiva hrabrost"!
Samo oni koji znaju lozinku mogu da udju.
Deco, vreme je da prekinete!
Ovde je poruka od mojih roditelja.
"Izvinite što naš sin Kloter nije uradio domaći zadatak."
Ko je ovo napisao?
"Tata".
- Izvinite, gospodjice? - Da?
Ako ne možemo da vidimo jabuku, možemo li da ustanemo?
Naravno.
Sedite!
Ustanite!
Sedite.
Deco, mogu da vam saopštim radosnu vest...
... da će ministar obrazovanja posetiti našu školu.
Verujem da ćete mu prirediti nezaboravan doček.
I pozivam vašu učiteljicu...
... da sa vama pripremi predstavu koja će biti...
... spektakl u kome kultura i obrazovanje idu zajedno.
To će ostaviti duboki utisak.
Ali naša učiteljica nije bila tako oduševljena spektaklom.
Ona je probala nešto s nama: predstavu.
Ali, Žofri, šta do vraga nije u redu s kostimom?
Nastavljeno je strogim treningom.
U redu... ali šta vi to radite?
Obratite pažnju! Leva i desna i leva...
Gomilo amatera! Zar ste vi ponos Francuske?
Čak i hor... Ali to je bilo iza nas.
Žao mi je, to je sve što mogu da učinim.
Možda bi trebalo malo drugačije sve ovo.
- Da neko odrecituje pesmicu? - Vrlo dobro.
- "Gavran i lisica" ili tako nešto? - Da, dobro.
Ti, mali prijatelju, možeš li da mi odrecituješ "Gavran i lisica"?
Ne znam je napamet,
ali gavran je imao komad plavog sira u kljunu.
Ne, to je bio zaista kamember!
Ne, kamember se topi u ustima.
Dosta, dosta! Svi ućutite!
Nastavite da crtate.
- Lozinka? - "Neustrašiva hrabrost".
"Neustrašiva hrabrost".
- Lozinka? - "Užasna hrabrost".
Lozinka ili ne možeš da udješ.
"Mnogo hrabrosti"?
"Super hrabrost"?
Pa, treba nam glavni. To sam ja.
- A zašto ti? - Zato što sam ja prirodni vodja.
- Najjači je vodja! - Ne, najstariji je vodja... to sam ja.
Ne, Kloter je najstariji, njega smo zaboravili.
Nismo došli da se svadjamo.
To možemo i u školi.
Alo? Samo trenutak, proveriću...
Gospodine? Ministar... želi sastanak sa vama.
- Pa, pogledajte u rokovniku. - Vrlo dobro, gospodine.
- Vaše košulje su spremne, gospodine. - Hvala, ostavite ih tamo.
Izglancala sam i vaše cipele.
- Da li si čuo šta sam rekla? - Ha?
Rekla sam da sam se predomislila.
Ne želim da večeram sa Mušebumovima posle svega.
Šta? Zašto ne?
Zato što nemam haljinu, nemam nakit i ne umem da vozim.
Dušo, kako to misliš?
Ne želim da izgledam kao dosadna domaćica pred Mušebumovima.
Šta je dosadno?
Da li misliš da njen muž ne dozvoljava gospodji Mušebum da vozi?
Ne! Da li misliš da se ona vozi autobusom? Naravno da ne!
- I tako ona može da vozi, a ja ne? - Izgleda logično.
Da li misliš da gospodja Mušebum nema lepu haljinu za izlazak?
- Naravno da ima. - Ali ja nemam.
A šta je sa onom zelenom haljinom koju sam ti kupio onda...
- Ne mogu da nosim tu starudiju svaki put! - I ne nosiš je.
Nosi je previše često.
Da li misliš da gospodja Mušebum samo brine o familiji i kući?
Ne, ona je moderna žena.
Moderna i nezavisna žena sa stilom, a ja sam samo kućna pomoćnica.
Sve što radim, to je kuvanje i neću da ponižavam sebe čitavo veče.
I zato hajde da otkažemo večeru.
Pa, onda, ne želim da se moja žena oseća poniženo.
Sutra idemo da kupimo haljinu u galeriji Lafajet.
- Sa nakitom? - Sa nakitom.
- I časovi vožnje? - I to, takodje.
Koliko skupa može da bude?
- "Hrabrost..." Pa? - "Zapaljena"!
I tako, svako je vodja svoje grupe.
Na primer: Žofri je vodja Eudesu, Rufusu, Alsestu i meni.
Rufus je vodja Eudesu, Kloteru i meni...
Eudes je vodja Žofru, Rufusu, meni i Alsestu.
A vi ste svi u mojoj grupi. Slažete li se?
- Da. - U redu, i šta sada?
Eureka, znam!
Očistićemo ti kuću. Tvoji roditelji će biti srećni i voleće te.
To će biti dobro, Nikolase.
Vratićemo se za dva sata ako tvoja majka saradjuje.
Zašto je rekao: "Ako tvoja majka saradjuje?"
- Jednostavno, ne znam. - Pa, dobro, samo je tako rekao.
Imamo dva sata.
- Usisivač... - Zaustavi ga!
Radim najbolje što mogu!
Ugasi!
I šta sad? Ne predaj se tako lako.
Bio sam vrlo radoznao šta će uraditi moji roditelji kad vide kuću...
U redu, prvi put nije bilo, ali...
Nikad ne bih uspeo da postignem da me zavole.
I tako sam odlučio da pobegnem od kuće.
Uzeo sam sve što mi je trebalo...
... i pošao na put.
Želeo sam da odem što dalje, do Kine ili nekog drugog sličnog mesta.
Mami i tati bih nedostajao i mogao bih da se vratim...
... da sam kapetan ratnog broda i da mogu da zaradim dosta novca.
S tim novcem bih ih odveo u bioskop...
... i svi bi rekli: "Vidite! To je Nikolas!"
On ima gomilu novca i čak plaća bioskop svojim roditeljima...
... iako njima nije mnogo stalo do njega!
I, predaješ se?
Ne, razmišljao sam.
Nisam ja taj koga treba da ostave.
Uostalom, ja sam stigao prvi.
Osoba koja je to zaslužila je beba.
Pa, ako se beba pojavi,
rešićemo je se.
Kako?
Odnesimo je u sklonište!
To nećemo moći, svi znaju da to nije životinja.
Znam! Ostavimo je pored džungle.
Podići će je vukovi!
Čitao sam nešto o tome. To je užasno.
Ne, džungla je predaleko.
Sakrićemo je u kolibi i to će biti naša tajna.
Kupaćemo je i hraniti.
- Mogu da pomažem samo četvrtkom. - Da, i ja, takodje...
A ja samo utorkom.
I ja takodje, ukoliko me ne kazne, a to je gotovo stalno slučaj.
Pa, mogla bi u lov. Kao mačka moje bake.
Vrlo zabavno, ali bebe nisu mačke. Ne mogu da se hrane same.
Sve sam čuo.
Šta si čuo, Tatletale?
Želite da Nikolasovog mladjeg brata smestite u kolibu u džungli...
... i da ga naterate da jede kao mačka. Sve ću da ispričam učiteljici...
... i direktoru! Bićete strogo kažnjeni!
- Osim... - Osim šta?
Osim ako se ne vratimo mojoj ideji da napravimo predstavu za učiteljicu.
A kakva ti je ideja?
Imamo dobar plan,
ali ne možemo da sami otmemo bebu.
Kada nas policija uhvati, nagrabusićemo.
Postoji rešenje...
Bebu mora da otme gangster.
Gangster? Ali odakle ti takva ideja?
Pssst! Gospodine!
Dodjite!
Ko može da mi kaže koja reka prolazi kroz Pariz?
Kloter?
Kloter, da li si čuo pitanje?
Koja reka prolazi kroz Pariz?
Da, koja je to reka?
- Dodji! - To je...
- Kloter? - Da, gospodjo?
Jesi li ikada bio ranije sa roditeljima u čamcu?
- Da, gospodjo. - I gde je to bilo?
Plovili smo po Seni.
Vidiš?
U suštini literature leži brojanje slogova,
a akcentovanje koje nalazimo u islandskoj poeziji,
kao kod Snoris Snn... uh...
Ne mogu da izgovorim.
Tada jednostavno sedi.
Pomozi mi ili mi daj još informacija?
Snori Sturluson...
Snori Sturluson, koji je u osnovi...
... zamenjivao imenice...
... parafrazama i metaforama.
- Još jedna stvar... muzika! - Ah ne, draga...
Ne mislim da će gospodja Mušebum hteti da priča o muzici,
pogotovu nakon svega što si rekla o skandinavskoj poeziji iz 13. veka.
Mislim da je ona kulturna osoba koja će biti srećna da sretne...
... nekoga ko uživa u zanimljivoj konverzaciji...
... dok njihovi muževi razgovaraju o poslu.
- Hajde. - Stil barok.
On je nastao od portugalske reči baroko...
Momci! Vidite!
Fransis Leborn!
Moramo da ga angažujemo!
Odmor je gotov? Hajde, vi derišta!
Deco, vaša učiteljica će biti odsutna par dana.
Zameniće je gospodja Navaran.
Evo je.
Geografija: Reke Francuske.
Sedite.
Tišina!
Pa, današnja lekcija je o rekama.
Znam da znate sve o ovoj temi.
Ali prvo moramo da okačimo mapu. Ko će to da uradi?
Sedite!
Ja odlučujem ko će okačiti mapu.
Ti tamo, pozadi... Kako se zoveš?
Kloter, gospodjo.
Izgleda mi da si mirniji od drugih.
Izadji i okači mapu.
- Ali, gospodjice... - Tišina!
Vidim tvrdoglavog momka.
A tvrdoglave male momke ja slomim. Jasno?
Ti tamo, pričaj mi o Seni.
Sena teče od visoravni Langre...
... i njena dužina je 776 km.
Uliva se u Engleski kanal.
Vrlo dobro. A ti?
Čuvene reke - to su Oub, Loara, Oas i Loing.
Izvrsno!
A ti, šaljivčino? Da, da, ti.
Ako te pitam, možeš li nešto da mi kažeš o Seni?
Mislim da ne. U ćošak.
To će te naučiti da ne budeš razredni klovn.
Šta je u pitanju?
Nije navikao na to, gospodjice.
- Dodji, pokazaću ti. - Veoma pažljivo od tebe.
- Nema gangstera na žutim stranama! - Traži Leborn.
Fransis Leborn! Evo ga.
- Alo? - Fransis Leborn?
Samo trenutak. Fransis, za tebe!
Pitaj da li može da sredi novu učiteljicu.
- Da? - Fransis Leborn?
- Da, ja sam. - Imamo jedan čistački posao za vas.
Čistački posao? Zar ne bi bilo bolje da ga donesete ovde?
- Zašto tamo? - Mogao bih detaljno da ga očistim ovde.
- Ne, mi samo želimo da se nečeg rešimo. - Pa, to košta.
Ako dolazim po pozivu, to košta najmanje 500 franaka.
Pozvaćemo vas ponovo.
- Šta je rekao? - Kaži nam!
Traži 500 franaka.
Kakav tip, pravi razbojnik!
A za novu učiteljicu, koliko?
Hej, čije su ove stare čokoladice?
Nemoj da ih jedeš, dragi, istekao im je rok trajanja.
"Zaposleni"
- Da? - Poklon za vas!
Oh... to je lepo od tebe. Hvala ti.
- Služavku? - Da, želim da zaposlimo služavku.
Ne mogu stalno da skačem od stola i da donosim hranu.
A i više je otmeno.
A meni: "Homar la mayonnaise".
Znaš li koliko bi to koštalo?
80 franaka kilogram!
Možemo li da uradimo nešto drugo s majonezom?
A ostalo, možda jednostavnije?
Jednostavan obrok?
Možemo da probamo sa sendvičima sa šunkom ispred televizora ako to želiš.
Čitavu noć sam se pitao...
... kako da moji drugovi i ja skupimo 500 franaka.
Žofri je doneo nešto izuzetno u školu.
Kako to radi?
Imaš novčić? Izabereš broj, na primer 6,
ubaciš novčić, povučeš točak ruleta,
pustiš kuglicu...
... i izgubio si.
Ovako ćemo zaraditi 500 franaka začas.
Treba da igramo protiv odraslih, za njihov novac.
Šta radite? Igrate rulet? U novac?
Ostajete bez keksa!
Da li znate kako to završava? Zatvorom!
Daj mi to. Kakav izuzetan poklon od vaših roditelja!
A sada, svi u učionicu.
Loše vesti za vas...
Vaša nova učiteljica se iznenada razbolela.
"Ubio svoju učiteljicu!"
Optuženi je kriv!
I on je prljavi potkazivač.
Agnane, šta je to?
Ne možeš da me tučeš, ja nosim naočare.
Učiteljica Žili se prehladila i ostala je kod kuće danas.
Ostaćete u učionici, pod nadzorom svog druga.
Treba mi neko kome mogu da verujem.
Pa, danas radimo aritmetiku.
Otvorite svoje vežbanke, počećemo s vežbama.
Tišina, ja sam gazda.
Izleči ludu glavu, Tatletale!
Eude, u ćošak.
Ti ćeš da pojedeš matematiku.
- Nosim naočare! - Nećeš još dugo!
Žofri! Vratićemo ti rulet!
U redu, ali kako?
- "Smrt učiteljima"?! - Ne, profiterima!
Hajde da to kažemo gospodinu direktoru.
Nikada nisam video nešto tako sramotno!
Neću vas poštedeti, moj mali prijatelju.
Kakvu kaznu predlažete, gospodine Buljon... Brulije... er?
300 puta: "Ne smem da pišem odvratne stvari,
zgrada pripada školi,
a školovanje će me osposobiti za službu republici."
Za sada "škola" izgleda dovoljno.
I ne napuštaj školu dok to ne uradiš i ne predaš!
Jasno, mali prijatelju?
Da li želite da probate, gospodjo?
Da, izgleda zabavno!
- Koliko treba da platim? - 10 franaka!
- A na koji broj? - Koji god želite.
- Četiri, na primer. - Hajde, onda, četiri.
Deset na broj četiri... kreće!
Dobila sam!
Ali... to je sve što si uradio za jedan sat?
Ovako.
Ali gde je ona?
- Draga, možeš li da mi vežeš ovo? - Sama sam se svezala!
Provela sam čitav dan u kuhinji i sada nje nema.
Gde je ona?
- Smiri se... - Zašto da se smirim, kaži mi?
Mušebumovi su skoro stigli i ja ću morati da služim!
Ah, evo je.
Evo, bacite ovo u djubre! Brže, brže, brže!
- Šta je to? - To je "Homard la mayonnaise".
Ovo je izvrsno za goste, a ti dobijaš ukusne raviole!
- Ne želim to, želim jastoga. - Nikolase, prestani!
Ali gde je ona sada, taj sporać!
- Dobro veče, gospodine Mušebum! - Dobro veče, gospodjo.
Moja supruga nije ovde?
Poslao sam je prvu dok uparkiram auto!
Nestala je.
Oh, gospodjo Mušebum! Kakva greška, izvinite!
Izvolite sa mnom... Mi smo svi...
Nikolase, idi i pozovi oca.
Dobro veče, gospodine i gospodjo Mušebum.
Ah! Evo ga čuveni Nikolas!
Jesi li srećan zbog vrhunskog zujanja?
Naravno, ali mi tata ne dozvoljava da se igram...
... zato što pravim veliki nered.
Sledeći put ću ti pokloniti nešto drugo.
Šta bi želeo?
Ako biste mi dali 500 franaka, to bi bilo super.
Šta bi uradio sa 500 franaka?
Mogu samo da vam šapnem.
Želeo bih da mi kidnapuju brata, pa me roditelji ne bi izbacili.
Nikolase, slušaj, ako želiš da zaradiš novac, moraš da radiš naporno.
Tada ćeš imati novac.
Ako mi date sada, odmah ću vam se zahvaliti.
Nikolase, idi u kuhinju!
Oh, on je samo dete.
- Rekao sam mu dovidjenja. - Vrlo dobro, ovde.
Možete da počnete da jedete.
Da li ste ljubitelj skandinavske literature, gospodjo Mušebum?
Lično, više volim poeziju iz 13 veka.
Zamena ličnih imena metaforom...
To je vrlo interesantno.
Erm...
Imam naročitu slabost prema... Snori-verses.
Snurki-Snuf...
Brk... Storki Stor-slev.
Smerkistuf...
Da li znate da reč barok potiče iz Portugala?
Iz grada Baroka, poznatog po školjkama.
A i Lil ima čokoladu istog imena.
- Jesmo li gladni? - Da!
Spremila sam jednostavan obrok.
To je sreća. Mrzim kada ljudi...
... pokušavaju da nas impresioniraju jelima kao što su...
... "Homard la mayonnaise".
Samo trenutak...
Izvolite!
"DOBRODOŠLI, GOSPODINE MINISTRE"
Možemo da pevamo po ulicama!
Ili da prodajemo stvari na ulici!
Ne, moramo da nadjemo neki brz način da dobijemo mnogo novca.
Čekajte! Moj tata mi je rekao kako je postao bogat!
Pronašao je jabuku na ulici i prodao je za jedan franak.
A onda?
Tim frankom je kupio 2 jabuke koje je prodao za 2 franka.
I onda?
A onda mu je umrla tetka i ostavila mu sav svoj novac.
I onda?
Momci, vratila nam se učiteljica!
Evo ih!
Želim primerno ponašanje.
Prvi koji nekog udari dobiće doživotnu kaznu.
Je li to jasno?
U redu, dobro.
Sedite, deco.
Kažite, kako je u školi? Dobro?
Ova deca treba da se odmore.
Imam zagonetku za vas. Slušajte.
Šta je to žuto, veoma malo i kaže: "Krok, krok."
Pile koje jede čips.
- O čemu ste učili ove godine? - O rekama.
- Da čujem. - Pa, ustani, Agnane.
Ne, onaj dečak pozadi.
- Kako se zoveš, momče? - Kloter, gospodine.
Pa, kaži...
... koja reka teče kroz Pariz?
Mislim... reka koja teče kroz Pariz.
"Jesi li ikada bio sa svojim roditeljima u čamcu?"
Sena.
Dobro, Klotere!
Je li bilo teško pitanje?
Kako idu pregovori?
Ostao bih čvrst.
A o kom procentu govorimo?
Minimum 10 posto.
Napravite mi nacrt predmeta.
- Alo? - Ja sam.
Da li je gospodin Mušebum rekao bilo šta o hrani?
Znam kako ćemo da skupimo novac! Vidi!
Hej, momci, jeste li vi kao nevidljivi?
O čemu pričamo?
Dodjite u močvarni deo... znate gde!
U redu onda?
Imamo formulu ovog napitka!
Popijte ga i postaćete zaista snažni!
Košta samo 5 franaka.
A kako znamo da deluje?
Ti, dodji.
Hajde, gurni taj kombi.
Sledeći! Prvo plati.
Plaćeno.
- Da li imamo dovoljno? - Možda.
Sve zajedno, onda...
... 530 franaka!
Šta ste mi uradili sa sinom?
Želim da razgovaram s tvojim roditeljima!
Gomila prevaranata!
Sakrijte se, momci!
Imamo novac za posao čišćenja.
- Pa, gde su kola? - Uh, javićemo vam se kasnije.
Sada traži od nas kola!
Koji ukus, gospodine?
- Molim? - Jagoda i čokolada!
Vrlo dobro, gospodine.
Drugi čekaju na telefonu.
- Šta? - Ne znam da vozim.
- Moraš da upotrebiš ključ. - Odneo ga je sa sobom!
Onda treba da spojiš kablove.
Znam to iz filma.
Okretanje: razumno. Manevrisanje u gradu: umereno.
Hajde da vidimo parkiranje.
Hajde idemo ka predgradju.
Hajde, pratite onaj auto!
Brže, hajde, gas do daske!
Idemo dalje!
Treba mi osoba od poverenja u ovoj kompaniji.
Znaš, nemam nameru da živim večno.
Moram da razmišljam o nasledniku.
Pazite!
Dobro je što ste bili ovde.
Usput, šta mislite o internacionalizaciji?
Ne možete da poričete Evropu.
U stvari, mislim to baš sad.
- Ali... - Ućutite.
Parkiranje je takodje u redu.
Hvala vam.
Tvoje ideje nikad ne funkcionišu!
Hoćemo li stići do telefona na vreme?
Ne znam.
- Ha? - Kako smo ovde završili?
Zdravo, želim da razgovaram sa Fransisom Lebornom.
Sačekaću.
- Hej, to je Žoakim! - Hej, momci!
Ali... ti nisi otišao?!
Ne, imao sam samo male boginje.
Vidite, ovo je moj brat. Pogledajte kako je lep!
Ne dirajte ga da se ne razboli.
Bebe su vrlo osetljive.
Jeste li čuli, izgovorio je moje ime!
Ali ti nisi želeo brata!
Ne, ali je to bilo ranije.
Zašto?
Pre nego što sam saznao kako je dobro biti stariji brat.
Mogu da ga učim svim velikim i lepim stvarima.
Biciklizmu ili fudbalu.
I uvek ću biti primer.
"U tvom uzrastu, Žoakim je već..."
A on će biti super-impresioniran.
Mogu da mu izdajem naredjenja, a on će da radi šta ja hoću.
Pa, zdravo, momci.
Da? Alo? Alo!
Neću da vozim auto ponovo dok sam živa!
- Ali vi ste dobili dozvolu! - Nikad!
Mama! Tata!
Hvala. Tako sam srećan!
Zašto, dušo?
- Imaću brata! - Šta si rekao, Nikolase?
- Kakvog brata? - Bebu koju će mama dobiti!
Ne dobijaš brata... odakle ti ta ideja?
Ali... Ja želim brata!
To bi bilo divno, mali brat.
Zašto ne mogu da imam jednog?
Nikad mi ništa ne date!
Te večeri, moji roditelji su se stalno šalili.
Jednog dana, kad sam došao kući,
imali su veliku novost za mene.
Nisam znao koliko to traje,
ali dobijanje bebe je duže nego čekanje Božića.
- Prekosutra? - Mislim da ne.
Život se vratio na stare staze.
Žofri je bio u nevolji zbog kradje kola.
Sada mora da dolazi pešice u školu.
Video sam ponovo Mari-Edvigu.
Pozvala me na svoj rodjendan.
Utorak? Zauzet sam tada, ali bih mogao u petak.
Nekako nije zvučalo dobro...
I dobili smo novog komšiju.
Tata i ja smo vozili bicikle, takodje.
I ja sam nastavljao da čekam...
- Sutra? - Ne.
Ali uskoro.
Nisam mogao d adočekam da svog brata učim raznim stvarima.
A onda jednog jutra...
... svi smo otišli u bolnicu...
... i moj mali brat je konačno stigao.
- Devojčica je! - Šta?
Pa, hajde, šutni!
Vidi!
Tako je slatka, pravi andjeo!
Liči na svog oca.
Ne, ona je slika i prilika svoje majke.
A ti, Nikolase, jesi li srećan sa svojom sestrom?
Teško je reći.
Još nije završena, treba da joj urade kosu i zube.
- Ali je slatka svakako? - Slatka?
Potpuno je crvena i naborana kao pečena paprika.
Ništa ne vidi, ali nevidjeno balavi.
Svi kažu da se smeje, ali ona samo pravi mehuriće.
Želeo sam brata, ali mama je dobila nju kao zamenu.
Ne znam zašto...
... ali liči na obrijanu mačku.
Da sam to znao, tražio bih psa.
Ludo je, ali u trenutku sam znao kako ću da napišem onaj domaći zadatak.
Šta želim da budem kad porastem?
Želim da zasmejavam ljude.
Pogledajte me, pogledajte me.